48 km utenfor Dallas, Texas
Velkommen Til Mentryville Grunnlagt 1872
Eksponeringstid?
24 timer siden pasientens kontakt med sporene.
- Symptom? - Neseblod etter fire timer.
Indre blødninger etter åtte, psykotisk etter tolv.
Vi tester ham igjen for immungenet.
Jeg ser i mikroskopet.
Jack, vi har nok en levende. Sikre mannen.
Rolig nå, du.
Mot veggen.
Sånn ja. Gli nå ned på gulvet.
Bra.
Dr. Locke, hovedkvarteret på Netlink 1.
Vennligst vent.
- Vi kjenner til nivå 1-bruddet. - Et mindre tilbakeslag.
En potensiell katastrofe.
Den biologiske prosessen er like mye kunst som vitenskap.
Styret ser det ikke sånn. Majoriteten vil stoppe prosjektet.
- Antiserumet er en suksess. - Betyr ikke noe uten vaksinen.
- Vi avslutter det. - Én uke.
- Gi meg én uke. Jeg leverer. - Én uke, Dr. Locke.
Ellers er det over.
Renner, til nervesenteret.
Her er jeg, sir.
Aktiver Pasient 0. I natt gjør vi det på alvor.
Perfekt.
Jackson. Last opp bilen min.
Å, herregud. Min soldatgutt er endelig hjemme.
Trodde aldri denne dagen skulle komme.
Ikke jeg heller.
- Du må være utmattet. - Jeg er ok.
- Vil du fremdeles campe? - Ja.
- Jeg kan be Rhonda avlyse. - Nei, jeg har det bra.
Jeg hørte ikke fra deg på to måneder.
Vanskelig å finne tid, vet du.
Vanskelig for meg også.
Jeg håper at hva som enn skjedde der borte, blir der borte.
Jeg også.
- Jeg har lært noen nye trinn. - Som hva da?
Slapp av. Det oppdager du snart.
Oppfattet.
Overraskelse!
- Velkommen hjem, Dean! - Det hadde du ikke trengt.
Vi vil gjøre noe spesielt for deg, så prøv å ha det morsomt.
Kom hit. Kom hit. Å, soldaten vender tilbake.
Godt å se deg, Rhonda. Takk, alle.
Nå fester vi!
Er det ham? Du har fått muskler og sånt.
Jeg har savnet deg. Pokerkveldene var kjedelige uten deg.
- Vant du noe? - Kanskje.
- Ricky kan ikke vinne med ess i lomma. - Jeg spiller ikke med pappas penger.
- Smart, bakteriefreak. - Kom an. Jøss.
- Ingenting har forandret seg. - Nei.
- Vil du ha en øl? Du også? - Best at du tar en ny.
- En jævla amerikansk helt. - Det var ikke slik.
- Hvordan var det da, herr Pierce? - Slutt, Travis. Velkommen hjem, Dean.
Izzy. Hei.
Jeg må stikke, men jeg er tilbake til vår store utflukt i morgen.
- Vent, hvor skal du? - Må jobbe. Ha det.
Hva snakker dere om? Hva med en skål for øyeblikkets man?
- For det gifte paret. - For Dean!
Først tenkte jeg turkis, men siden så jeg disse.
Å, så Rhonda.
- Har alle sett mine fine negler? - Blender meg.
- Tror du at du er Catwoman? - Da ville jeg fikset deg slik.
- Og du hadde vært død. - Ok, ta bort klørne.
Jeg hater å være en festbrems, men Dean og jeg er trette, så...
- Trette. - Vi skal legge oss.
- Bare så dere vet det. - Vi vet det, vi vet det.
- God natt, turtelduer. - Plikten kaller.
- Si ifra om dere trenger hjelp. - Ikke glem i morgen tidlig. Tidlig.
Det var imponerende. Jeg skal ikke lyve.
- Men du får angre det. - Jaså?
Ja!
Oi, muskler.
Stemmer. Så du går ingen steder. Forstår du?
Nei.
- Sjakk matt. - Ja.
Hvorfor begynner du ikke å pakke? Sekken er ved døren, ved posten.
Hva er dette?
Juridisk varsel
- Når snakket du med henne sist? - For to år siden. Kanskje lenger.
Hun har ikke telefon, ingen e-post.
Hun bor midt i ingen steder. Hun kan bare kontaktes med sneglepost.
Dean, det er ok.
- Hei. Er dere klare til å dra? - Nei.
Tilpasningen til sivilt liv går ikke så bra, eller...?
Bestemors gård må pusses opp, ellers blir hun kastet ut av myndighetene.
Vi kan vel stikke innom på veien? De andre har sikkert ikke noe imot det.
Vi må tilbake dit. Uten venner neste gang.
Hør her, vi stopper og handler.
- Hvordan er redet? - Rolig.
- Bra. Sørg for at det forblir sånn. - Oppfattet.
- Dean, hva pokker er det? - En gruve.
Det fins tunneler overalt under bakken.
Velkommen Til Mentryville Grunnlagt 1872
Der framme er det.
- Jeg får ikke dekning her. - Det kalles romantisk, skatt.
- Hva gjør du? - Sjekker bare...
Føler du deg bra?
Jeg husker det ikke slik.
For et høl.
Det er verre enn jeg trodde.
- Det er ikke så ille. - Ser ut som mye jobb.
- Ikke noe vi ikke klarer. - Hvor er håndklærne?
Advarsel Upassende som menneskebolig
Kanskje hun ikke er her.
Dette er mitt hus og jeg gjør som jeg vil med det.
Bestemor? Bestemor? Det er Dean. Husker du meg?
Du er en mann nå. Oi, oi.
Jeg tok med noen venner som hjelp.
Å, det tøvet med helserådet. Smørje.
Jeg bare feier verandaen igjen, så glemmer de det.
Hvis jeg hadde visst at dere skulle komme, hadde jeg ryddet litt.
Jeg er litt samlegal. Men kom inn.
Dere må være tørste. Dean, husker du hvor kjøkkenet er?
Ja, det er jeg sikker på.
- Oi. Det er verre enn samlerne på TV. - Izzy!
- Unnskyld. Du vet at det er sant. - Kom an.
- Vi kan rydde opp på kort tid. - Alltid cheerleader, Rhonda.
- Jeg holder med Izzy. Når kan vi dra? - Travis, hold opp, vi kom nettopp.
- Det er noe. Ikke for... - Slutt å klage og vær venner.
Ja.
Hun har selskap.
- Hvor mange? - Seks.
- Kan vi påskynde innhøstingstiden? - Nei, doktor.
Bli der. Du er barnevakt.
Ok. Og om de prøver å dra?
Bruk fantasien.
Ok...
Jeg husker ham knapt.
Jeg er ikke ubevisst.
Jeg vet at det ikke er normalt.
Men jeg kan ikke noe for det.
Før bestefaren din gikk bort, var jeg en samler.
Etter at han døde, ble det til noe annet.
Jeg kan ikke gi slipp på noe.
Her dumper jeg problemene mine på deg.
For å si sannheten... Det er pinlig.
Bestemor...
Vi skal klare dette. Du og jeg. Jo.
- Renner, oppdatering? - Ja, under kontroll.
- Øk aminosyrekonsentrasjonen. - Aminosyrer på gang.
Pump opp enzymnivåene.
Enzymnivåene på vei opp. Enzymnivåene er på maks.
Skitt.
- Godt jobbet, holder det for i dag? - Ja, stor dag i morgen.
- Hvis det er det du kaller det. - Er det trygt å sove her?
- En natt dreper ingen. - Sant. Jeg sover i bilen. God natt.
- Nei. Hvorfor? Er du? - Ja da, gutt. Vet du hvorfor?
- Hvorfor? - Fordi jeg må.
Dean?
- Hvor lenge har du vært her ute? - Ikke lenge.
- Gammel vane. - Ny for meg.
- Sov du godt? - En gang må du prate med meg.
- Vi prater. - Du vet hva jeg mener.
Du er ikke samme person.
Jeg vil vite hvor versjonen av Dean som fantes før han dro, ble av.
- Hvor er Rhonda? - Sover fremdeles. Sov du ok?
- Nei. Du da? - Er alt bra med deg?
- Vi drar senest kl 16. - Vi drar når jobben er gjort.
Au da.
La oss se hvilke framskritt vi gjør og ta det derfra. Kult?
Å, Frank elsket den. Beholde.
Beholde.
Denne da, bestemor? Hva sier du?
Bestefaren din fortalte en historie for meg en gang. Om to munker.
En gammel og en ung, som gikk sammen.
Visste du at munker ikke får ha noen kontakt med kvinner?
Nei, det visste jeg ikke.
De ser en kvinne stå ved en bekk. Hun sitter fast der.
Hun vil over, men hun har et langt skjørt.
Den gamle munken løfter henne, bærer henne over, setter henne ned.
Og fem timer senere sier den unge munken:
"Hvorfor bar du den kvinnen?" Og den gamle munken sier:
"Jeg satte henne ned for flere timer siden. Hvorfor bærer du henne ennå?"
- Jeg føler meg ikke så bra. - Jeg har deg.
- Å, herregud. - Len hodet bakover.
- Neseblod, typisk. - Luften er tørr her oppe.
- Jeg er svimmel. Kan vi sette oss? - Ja. Kom. Her.
- Jeg kan gjøre framskritt her. - Ok.
- Denne da? - Jeg vil beholde ham.
- Og denne? - Beholde.
Beholde.
- Beholde. Ja. - Ok.
Unnskyld at jeg avbryter. Dean, du må se på noe.
Vi tar en pause, ok? Jeg er straks tilbake.
- Hvor lenge har hun vært sånn? - Ti minutter?
Rhonda, hører du meg?
- Herregud! - Hold henne fast!
Ta føttene hennes! Gi meg noe å putte i munnen hennes! Fort!
Vi må få henne til sykehus. Hvor er det nærmeste?
Nesten fem mil unna.
Nei! Nei!
Da begynner det.
- Hva er galt? - Ingen bensin.
Å, herregud!
Jeg har henne!
- Noen anelse om hva faen det er? - Hun har ingen allergier.
Den sykdommen man får av muselort? Jeg har sett mus her. Hantavirus?
- Det passer ikke. - Hvordan vet vi at vi ikke er smittet?
- Det vet vi ikke. - Det var veldig beroligende.
Rhonda var frisk i går kveld. Blødde neseblod kl 8 i morges.
- Kl 13 kunne hun ikke gå. Fem timer. - Når fikk hun utslett?
En halvtime senere. Så blødningen. Det høres ut som et virus.
Er hun virkelig...
- Hun har blitt gal! - Ro deg ned, Rhonda.
- Er du gal? - Du så at hun angrep meg!
- Travis, hva gjorde du? - Det jeg måtte gjøre.
- Det var under kontroll. - Så ikke sånn ut!
Travis, du er en idiot.
- Hun er død. Er hun død? - Hent et laken.
- La være. - Hent et laken!
Det var vel selvforsvar? Ikke sant?
Gi meg telefonene deres. Kom an!
Dette skjedde ikke.
Kom an, Izz.
Hør. Løp så fort du kan til du kan ringe 112, hører du meg?
- Travis, bare gå! - Gå!
Hvor skal du?
Søsteren hennes skal gifte seg i juni.
Jeg vet at dette er vanskelig.
Det kan man ikke komme fra.
Rhonda er ikke den første vennen jeg har mistet.
Det blir tid til å sørge senere, nå må vi fokusere på å komme vekk.
Ok?
Det hadde hun villet.
Kom an.
Ja! Ja.
-112. Hva er nødstilfellet? - Vi trenger hjelp!
Bestemor, du må bli her til jeg henter deg.
- Vil du gjøre det for meg? - Ja. Ja.
- Har du sett Travis? - Ikke ennå.
- Jeg må gå. - Vent. Her kommer han.
- Hva skjer? - Hjelpen er på vei.
- Godt jobbet. - Ja.
Hva med litt kjærlighet?
Izzy, han kompenserer bare.
Virkelig?
- Jeg kommer til å bli som Rhonda. - Hva skjedde?
- Å nei, Izzy. - Du klarer deg, Izz.
Nei, det gjør jeg ikke.
Du har minst fem timer. Hjelpen er på vei. Ikke sant, Travis?
- Hva sa de, Travis? - Én time, toppen.
- Hørte du det, Izz? Det blir bra. - Skal vi ta en spasertur?
Jeg er redd.
Izz, se på meg.
Jeg forlater deg ikke.
Jeg lar ikke noe skje deg.
Lover du?
Jeg lover.
La oss se, et virus kan spres gjennom kroppsvæsker, eller...
...gjennom blodoverføring.
- Hva er det? - Hva?
Hva faen?
Hvor er hjelpen? Du sa at de kommer. Noen burde komme! Hvor er alle sammen?
- Izzy! Alt skal bli... - Hva?
- Ikke noe. Du er...du er vakker. - Travis, det passer ikke nå.
Bra.
Kom nå.
Izzy! Izzy!
- Dean! Mandy! - Izzy!
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke. Hun bare falt sammen!
Snu henne!
Snu deg, Mandy!
Dette er ikke virkelig. Det skjer ikke!
Nei! Dean! Alle vennene mine er døde!
Izzy er død.
Kjenner dere noen symptom?
Åndenød? Svimmelhet? Hva som helst?
Neseblod? Alle sjekker seg. Ricky?
Hjelpen burde være her nå.
- Hva vil du? Forsvinn herfra! - Hvorfor så travelt?
- Dean! Er du ok? - Ikke nå, Mandy!
Slutt! Kan vi vente på hjelp, vær så snill?
Vi har blokkert all mobiltrafikk innen åtte mil.
Hvem er "vi"? Du snakket vel med noen, Travis?
- "112, hva er nødstilfellet?" - Det var deg?
Selvsagt.
- Vi kommer alle til å dø her ute. - Nei. Travis, ta henne til skolehuset.
Hvem er denne fyren? Hvem er du?
- Gjennomsøk bilen, Ricky! - Ok.
- Hvem jobber du for? - Dra til helvete, soldatgutt.
- Hvem jobber du for? - Moren din.
Jeg har noe.
Hva har vi her da?
- Hva er dette? - Gi meg den.
Nivå-1 Viral
- "Nivå-1 Viral". - Nå forstår du.
Det var deg.
- Er du flink med knuter, Ricky? - Ja, jeg er speider.
Ta ham. Få ham inn. Snu deg!
Bli i skolehuset nå. Og sjekk Mandy. Jeg ordner dette.
Ok, ikke kast bort tiden. Begynn å prate!
Legemidler. Farmasøytisk industri.
- Hva vil de bestemoren min? - De vil ha hennes DNA. Til vaksinen.
- Vaksine mot hva? - Viruset!
- Hvilket virus? - Jeg vet ikke.
- Det kan spre seg gjennom sporer. - Hvor finner jeg det?
- De dreper meg! - Jaså? Det gjør jeg også.
- Du er alt døde alle sammen. - Vi får se. Kom her!
- Vent! Vent! - Fortell!
- Var? - Den gamle gruvebygningen!
Renner, kom inn.
Renner?
Sir?
Problemer ved redet.
Kom an! Ok, stopp. Snu deg.
Sikre alltid en stor kar litt ekstra.
- Og når jeg ikke svarer i radioen? - Noe teip der, Ricky?
- Ja. - Du er en død mann.
- Hvorfor ikke være stille en stund? - Ok, inn i skapet. Kom igjen!
Dean, se her. En sporedetektor.
- Dean, hva skjer? - Kan du bruke et sånt?
- Burde være ok. - Dean, bestemoren din er der inne.
Tenk over det. Tenk... Dean?
Tiden er ute.
Vi går videre.
- Vi trenger 72 timer til. - Det gjør vi ikke.
Bestemor?
Jeg er så lei for det.
I ørkenen måtte vi bære en 25-kilos pakning.
Det var tortur på en god dag.
Greien er at...selv om jeg ikke lenger bærer pakningen kjente jeg tyngden.
Men ikke nå lenger.
Jeg føler meg faen så mye lettere.
- Et satori. - Hva?
Satori.
Et øyeblikk som opplyser deg.
Jeg hadde vel et satori da.
- Hvor er han? - Ifølge GPS-en er han ved redet.
Gjør klar ekstraksjonsjeepen.
Jeg føler meg ikke så bra.
Len deg tilbake. La meg se. Jeg ser ingenting. Du er ok.
Jeg var urolig.
- At jeg skulle ende som de andre. - Nei.
Nei, det gjør du ikke. Hør, Mandy, jeg lar deg ikke dø her ute, ok?
- Det fins vaksine 5 km unna. - Vaksine virker ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg er smittet, trenger antiserum.
Hva er det?
Det skaper antistoffer i blodet ditt og dreper virus.
Antiserum, jeg skjønner.
Og vi er ikke sikre da. Alt kommer an på hvordan mitt immunsystem reagerer.
Du kommer tilbake til stranden, ok?
- Tredje generasjon er klar. - Forbered inokulasjonsprøve.
Jeg må ha blitt smittet i Rhondas rom.
Det påvirker alle på samme måte. Jeg har mindre enn én time igjen.
Og om ungdommene kommer i veien?
Jeg elsker deg, Izzy.
Min siste erklæring av min udødelige kjærlighet...
...er at jeg nå ber om din hånd...
...i ekteskap.
Så, Izzy...
...vil du gifte deg med meg?
Travis?
Skal vi ikke ta en spasertur?
Jeg er ikke tilgjengelig, mine damer. Hjertet mitt slå for sann kjærlighet.
Gode nyheter. Det fins et antiserum. Du kommer til å klare deg.
Hei.
- Damen og jeg er forlovede nå. - Fint. Jeg er glad på deres vegne.
- Det er du ikke. - Ro deg nå.
- Du vil vel ha henne selv? - Nei, hun er bare din.
- Du tar henne ikke fra meg. - Jeg vil ikke skade deg.
Ingen truer min Isabelle.
- Izzy! - Kom an. Det er ok.
Nei, vent! Han er ikke der inne.
Han er der inne.
Mandy? Mandy?
Du må være modig, baby. Kom an, reis deg. Sånn ja.
Mandy, hør på meg.
Du må se på denne. Fokuser på den, ok?
Du skal se de brytende bølgene, høre dem skylle over sanden.
Jeg vil at du kjenner duften av sjøluften. Vil du gjøre det for meg?
Alfa, Bravo, Charlie, innta posisjon.
Kom ut. Dere er omringet. Gi opp, så blir ingen skadet.
Lite for sent for det. Vi er alt smittet her inne.
Vi er ikke interessert i dere, vi vil ha gisselet og Sarah Pierce.
Hva vil dere henne?
Hun er syk, Dean. Det vet du sikkert. Vi må hjelpe henne.
På ett vilkår, kjæresten min får antiserumet.
Jeg kan bemyndige det. Dere må bare gi opp nå.
- Ingen blir skadet? - Du har mitt ord.
Håper han ikke lyver, for din skyld. Åpne døren på tre. Én, to, tre.
Vi kommer ut!
Slutt å skyte!
- Ny mening av "vennskapelig ild". - En stor feil!
Av sted.
Si noe, Dean. Hva gjør vi nå?
Når jeg går, reis deg og lag så mye bråk du kan. Så de vet at vi er her.
- Når jeg sier ifra. Nå. - Hvor skal du?
Hva venter dere på? Det er bare oss! Kom an!
Vi er lei av dette! Bare kom inn! Kom an!
Hva venter dere på?
Vi er bare noen ungdommer! Kom an!
Kom inn!
Godt jobbet.
Ricky!
- Ligg stille. - Faen også.
- Fikk jeg ham? Gjorde jeg det? - Ja, du fikk ham.
Kanskje dumt spørsmål, men kan jeg ta hånddesinfeksjonen på skuddsåret?
Dean?
Gå. Gå til henne.
Hva er det?
Det er et luftbårent sporevirus.
- Det er et luftbårent sporevirus. - Kom igjen.
Det er... Gud, bare gå. Gå, er du snill.
Nei, jeg går ingen steder. Jeg er her.
Hallo, Pasient 1.
Dean.
Jeg vet at du hører meg.
- Hvem er dette? - Dr. Locke.
Det er du som trenger min bestemors DNA til vaksinen.
Det stemmer.
Lov at du behandler oss med det først så kommer jeg med det du trenger.
Det gjør jeg.
- Jeg vil høre deg si det. - Du har mitt ord.
Bare kom hit med henne.
Inn i bilen.
Jeg må bare gjøre én ting til.
Adjø, bestemor.
- Vi er på vei. Vær klare for oss. - Ta henne til meg.
- Er du ok? - Jeg har det bra.
- Jeg trenger din hjelp. - Hva skal vi gjøre?
Du skal gå til skolehuset.
Gå ned i luken som går til en tunnel, som går til gruven. Hører du?
Jeg tar Hummeren med Mandy, du møter oss der.
Det er tre forgreninger, venstre, venstre, høyre, forstår du?
Nå gjør vi dette.
For helvete.
Vis veien.
- Bli hos meg, baby. Nesten der. - Hvor er hun?
- Hun er her. - Unnskyld meg?
- Du ville vel ha Sarahs DNA? - Jeg ville ha henne levende.
Jeg også.
- Får jeg lov? - Nei. Ikke ennå.
Så ung, med så mye blod på hendene. Hvor mange har du drept hittil?
Hvorfor henne?
Hvorfor Sarah?
Hver tår finkjemmer vi jorden etter nye og sjeldne bakterier.
En virusstreng.
Vi oppdaget en abnormt potent art som vokste i din bestemors kjeller.
Sarah pustet smittet luft i et tiår uten å få et eneste symptom.
Intet menneske klarer sånn eksponering.
Men hun gjorde det. Så du tror at hun er immun.
Du produserer et virus og tapper hennes DNA og lager en vaksine.
- Jeg forventer ikke forståelse. - Du spilte med min bestemors liv.
Du ser ikke skjønnheten i det. Oppdage noe dødelig,-
- temme det, og siden utrydde det.
Så lenge det fins sykdommer, trengs folk som jeg.
- Som utfordrer naturens verste. - Du dreper uskyldige.
Du tar feil, Dean. Jeg tar ikke liv, jeg redder dem.
Mandy! Mandy! Pust. Du redder dem?
Jeg ble skånet en gang. Jeg vet hvordan det er å tape.
Og jeg vet hvilke ekstreme handlinger det kan få en mann til å begå.
Velkommen.
Vakre, hva?
Sporene begynte som et enkelt leveransesystem til viruset. Vektor.
Men de tilpasset seg, og ble noe mye mer komplekst.
Prøven?
Sannhetens øyeblikk.
Begynn kjemisk vask og biodekonstruksjon.
Forbereder prøven.
Innleder biodekonstruksjon.
Strengen er strukturelt beskyttet.
Den er levedyktig. Overfør den for produksjon.
Ok, gi henne det.
Nå.
Antiserum føres inn i blodomløpet.
Doktor, test ham umiddelbart.
- Vaksinen virker. - Godt jobbet.
- Nå tar vi over. - Hva?
Du har oppfylt dine kontraktsvilkår. Betaling overføres til din konto.
Du er fri til å gå.
Du kan ikke ta meg fra prosjektet. Det er bare begynnelsen.
Jeg er redd at det alt er gjort, Dr. Locke.
Dette var ikke din kamp.
- Nei. Hvorfor? Er du? - Ja da, gutt. Vet du hvorfor?
- Hvorfor? - Fordi jeg må.
Jeg var ikke der for deg.
Ikke noe som ikke du ikke ville gjort. Ikke la dem drepe oss begge.
Mandy? Hvor er hun? Hvor er Mandy? Slipp meg fri!
- Jeg går. Notere hans dødstid. - Ja, sir.
- Sir, Kode Blå på vaksinasjon. - Jeg hører ingen alarm.
Ikke? Det er alarm. Som om de evakuerer...
- Klar til å komme herfra? - Hvorfor ventet du?
- Godt å se deg også. - Hånden min.
Klær.
Vi sjekker alle rom til vi finner henne.
Innled masseproduksjon. Begynn med 986 millioner doser.
Forbered generasjon 3 for allmenn kontaminering.
- Dr. Locke, protokollen... - Gjør det.
Her.
Mandy? Mandy?
Jeg er her nå. Hører du meg?
Jeg er tilbake.
Jeg skal få oss vekk herfra. Vi går.
Jeg tar døren.
Vi lagrer. Send alle doser til Midtvestens distribusjonssenter.
- Lagrer? - Lagrer.
Hvorfor ikke? Lagrer.
Sjekk den. Lukk opp døren. Vent litt.
- Hva? - Ta henne.
Hva? Vi er så nær å komme oss vekk.
Jeg møter deg ved tredje luken. Kom igjen, gå!
Initier generasjon 3-utbrudd.
Kjør. Slipp fri.
Sektor 4, sperring. Alt klart.
Systemet er i gang.
Verden kommer alltid til å trenge noen som dreper massene, Dean.
- Spillet er over, Locke. - Du er ikke soldat lenger, Dean.
- Jeg sa at det ikke er din strid. - Du gjorde det til min strid.
Du kan ikke stoppe det, ikke jeg heller. Det er større enn oss begge.
Vi er bare deler i et stort hjul. Dette er skjebnen.
Ikke min.
Livet handler om resultat, Dean.
Og det er noe du burde vite om meg.
Jeg leverer alltid.
Anse deg selv levert.
Kode 9. Kontaminering oppdaget. Evakuer umiddelbart.
K od 9. Kontaminering oppdaget. Evakuer umiddelbart.
Bli hos oss. Han er snart her. Her er han.
- Er du ok? - Hvordan har hun det?
Av og på.
Vi klarte det. Vi må vekk herfra.
6 Måneder Senere
Sarah Pierce Elsket Kone, Mor, Søster, og Farmor.
Hallo, bestemor.
Jeg prøvde.
Jeg prøvde å redde deg.
Men det var du som reddet meg.
Takk.
Teks: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com